Tidligere i Grey's Anatomy:
Jeg gjorde noe fryktelig.
- Er det så fælt for deg å ligge med meg? - Nei, George!
Jeg lot håret vokse for henne.
Jeg kan være din venn.
- Hvorfor tror du hun var utro? - Jeg var bare litt fraværende.
Ring meg når du er tilbake i byen.
Trodde vi hadde planer i kveld.
Ikke akkurat hvordan jeg så for meg vår perfekte første date.
Kan vi gå tilbake til alt som det var, vær så snill?
- Jeg bor ikke her lenger. - Din venn trengte vår hjelp.
- God natt. - God natt.
God natt.
Pasienter forteller alltid oss leger hvordan de ville gjort jobben vår.
"Bare sy meg sammen, sett på plaster og send meg hjem."
Det er lett å foreslå en rask løsning
når man ikke vet mye om problemet,
når man ikke forstår den underliggende årsaken,
eller hvor dypt såret egentlig er.
Så, vennene dine,
er de fortsatt sinte for den fryktelige tingen du gjorde?
Den fryktelige tingen jeg ikke vil si til deg?
- Ja, det er de. - Uansett vil jeg ikke vite hva det er.
Selv om jeg bønnfaller deg, ikke si det.
- Greit. - Bra.
OK. Selv om vi er venner.
- Sant. - Man forteller saker til venner.
Du kommer til meg med et problem, jeg gir deg svaret.
Etterpå, kanskje vi feirer våre livs øyeblikk.
Jeg skal huske på det neste gang jeg gjør noe fryktelig.
Har du ingen problemer du vil fortelle meg om?
Helt ærlig? Akkurat nå har jeg ingen problemer.
Ikke et eneste et.
Første skritt mot helbredelse
er å vite nøyaktig hva sykdommen er i første omgang.
Det er ikke det folk vil høre.
God morgen.
- Hvor mange kilometer, dr. Burke? - Åtte.
Åtte. Åtte kilometer på 50 minutter.
- Bra. - Vi kan få det nærmere 45.
- Pannekaker? - Øverste skap.
- Hva er galt med håret ditt? - La mannen være.
Han har problemer.
Og om han vil klippe håret for å komme over de problemene,
er det hans sak, hans greie.
Det er min greie. Kaffe?
Cappuccino.
Supert. Cappuccino.
Vi skal helst glemme fortiden som gjorde at vi havnet her,
overse fremtidige komplikasjoner som kan oppstå,
og gå for en rask løsning.
- Har George et nervøst sammenbrudd? - Burke sier han har problemer.
Du skulle sett dem gjøre ting.
Som å løpe og... lage mat og snakke. De knytter bånd.
Er du redd Burke skal innse at han er en bedre kjæreste enn deg?
Vet du, bare si unnskyld til ham.
- Har prøvd. - Prøv mer.
Det kan ikke fortsette sånn. Det er noe dritt.
Hva med O'Malleys hår? Han ser ut som en hobbit.
- Han prøver en ny look. - Du ringte ikke tilbake. Unngår du meg?
Hvorfor skulle jeg unngå deg?
Denny Duquette, 36.
37 om tre uker.
Har pustevansker og brystsmerter.
- Pustelyder? - Litt surklete.
Han har en væskeansamling.
Kalte du meg sutrete? Det er ikke så hyggelig.
Denny, den kongestive hjertesvikten blir verre på tross av medisinene.
Greit. Så hva gjør vi nå?
Leger, hva gjør vi nå?
Titrer nitratdryppet, deretter diuretika.
ACE-inhibitorer, betablokker og start med dobutamin.
Væskenivåer må skrives ned og en av dere må passe på ham hele tiden.
- Jeg blir. - Jeg også.
Mr og mrs Gibson, dr. Montgomery-Shepherd.
Jeg vikarierer for dr. Pollack.
Mrs Gibson hadde en for tidlig ruptur av membranen ved 28 uker.
Hun må holde sengen i syv uker og har en lav feber.
Kan du ikke ta keisersnitt?
Jeg er klar for å ha denne babyen.
Jeg også.
Jeg vil få svar på blodprøvene før vi tar flere avgjørelser.
Jeg må tisse. Igjen.
Kom igjen. Der.
Jeg setter pris på at du tar over min kones sak.
- Dr. Pollack sier at du er den beste. - Min fornøyelse, mr Gibson.
Han nevnte ikke at...
Jeg mener, du er slående lik den unge Catherine Deneuve.
Har du aldri hørt det før?
Nei. Beklager.
- Det er første gang. - Har hørt at jeg ser ut som Halle Berry.
Vakker. Vakker. Vel, ms Deneuve.
Det er selvfølgelig du også, i utvidet forstand.
Greit. Vi kommer senere for å sjekke konen din.
Gleder meg.
- Akutten trenger en konsultasjon. - O'Malley, Grey, ta det.
- Hva med mrs Gibson? - Jeg tar meg av henne.
- Trenger de oss begge? - Det finner dere ut. Gå.
- Tar du ham til barneavdelingen? - Den er full og Tucker er bortreist.
- Tok du med babyen din på jobb? - Ja, sjef.
Ikke inn i operasjonssalen.
- Jeg har ikke noe på timeplanen. - Ennå.
Jeg kan ikke løse et problem før det er et.
- Sier du at det er et problem? - Er det et problem?
Nei.
Vet du, en eller annen gang må du snakke til meg.
Jeg tar trappen.
- Anropte du? - Har en ny pasient.
Kirurgisk, kanskje neurologisk.
Virker ikke neurologisk på meg.
- Ikke ham. - Jeg har det bra. Min kone.
Dette er så flaut, men vi visste ikke hva vi skulle gjøre.
Vi spiste brunch på Hotel Monaco. Vi drakk noen mimosaer.
Kan vi hoppe over det?
Kan vi trekke denne ut og gå? Det går bra.
Sylvia ga meg litt ekstra oppmerksomhet.
- Under bordet. - Gode Gud.
De er leger. De har hørt alt.
- Absolutt. - Mens jeg var der nede
var det som et sjokk gikk gjennom kroppen min.
- Og hun... låste seg. - Låste seg?
- Kjeven min. Den bare lukket seg. - Og jeg fikk panikk.
Jeg tok gaffelen fra bordet. Det var instinktivt.
Det gjør ikke så vondt.
Vi ville ikke trekke den ut. Den sitter godt inne.
Dere gjorde det rette. Å trekke den ut kan gjøre mer skade.
Jeg vil ta røntgen. Sjekke om nerver
eller viktige blodårer er i fare.
Fikk du sjekket skaden din?
Legen sier det går bra. Bare blåmerker.
Jeg vil finne ut hva som forårsaket låsingen.
- Har du hatt anfall tidligere? - Nei, ingenting sånt.
Det kan ha noe med hjerneaneurismen hennes å gjøre.
- Kyle. Jeg vil ikke gjøre dette. - Det står ikke her.
Kan vi ta ut gaffelen og gå?
Nei.
- Hun fikk diagnosen for 6 uker siden. - Anbefalte ikke legen operasjon?
Alle kirurger sier det ikke kan opereres.
Det er derfor Kyle og jeg er i Seattle.
The Space Needle.
- Jeg har alltid ønsket å se den. - Vi ville se den sammen.
Gjør en MRI.
Godt å se deg.
- Hva har vi? - Takykardi på 140-tallet.
Systolisk falt til 60-tallet. Siste var 72 over 40.
Kan du slå det av? Slå det av!
Dr Bailey?
- Her. Ta ham. - Hva?
- Pass på ham. - Nei, du vil ikke gjøre det.
Yang, jeg har en pasient.
Jeg må operere på den pasienten nå.
- Anrop sjefen. - Jeg anroper ingen.
Jeg går til operasjonssalen. Cris, jeg...
Jeg trenger din hjelp, Cristina.
Jeg...
Se på fra galleriet. Begge to.
- Hei. - Hei.
- Du ringte meg ikke. - Jo.
Noen ganger. Jeg la på hver gang.
Fint, veldig forfølger-aktig.
Passer til håret.
Jeg tenkte det ville se bra ut kortere.
Det er kortere.
- Gjør jeg deg nervøs? - Litt.
- Det er bra. - Det er ikke noe... Hva?
Er du opptatt?
Nei.
Vil du se noe kult?
Oi.
Bra, ikke sant?
- Ja. Hvordan gjorde du det? - Hockey-trening.
Jeg hadde ikke hansken på. Jeg drakk fra målmannens flaske.
Denne dusten krasjer inn i nettet, hånden min blir viklet inn
og jeg begynner å høre smell, store smell.
Dr O'Malley, hva ser du?
Vridning av interfalangealledd, flere brudd.
- Det må gjøre vondt. - Det er bare en finger.
En gang fikk jeg en puck i ansiktet, brakk to tenner.
Ortopedi elsker hockeytiden. Julaften hver dag.
Kan vi bare legge den i skinne? Jeg har en stor kamp i ettermiddag.
Vet du hva du gjør? Har du gjort dette før?
Trukket en gaffel ut av en hals?
Akkurat.
La oss bare gjøre det.
- Kjære. - Hva?
- Snakk til meg. Distraher meg. - Tenk på Paris, hva?
Og maten og vinen.
De lange turene vi skal gå. Og Champs EI... Hva?
- Champs Élysées. - Champs Élysées.
- Ja. - Mer mat, mer vin.
Er det alt?
Jeg kjente ingenting.
Du er utrolig. Hun er utrolig.
Så... hvor mye vet du om denne dr. Shepherd?
- Kyle, nei. - Hva?
Jeg vil ikke ha en MRI til. Jeg vil dra til Paris.
Jeg tok noen telefoner. Han har et utrolig omdømme.
Vær så snill, Kyle. La oss bare leve livene våre.
Jeg vil gjøre gale ting. Jeg vil krype under bordet.
Jeg vil dra til Paris mens vi ennå kan.
Dr Shepherd er en usedvanlig kirurg.
Hvis han vil hjelpe, skader det ikke med en andrevurdering.
Det blir ingen andrevurdering. Det blir en fjerdevurdering.
Og når dr. Shepherd sier at det ikke er mer han kan gjøre,
blir vi knust igjen.
Jeg vil bare tilbringe den korte tiden vi har igjen i Paris.
Jeg også. Men jeg vil ikke dra til Paris og lure på om vi skulle ha lyttet
til den utrolige jenta som tok gaffelen ut av halsen din.
- Du er ikke Izzie. - Beklager å skuffe deg.
Ikke skuffet. Bare sier det.
- Hvor er hun? - Opptatt med andre pasienter.
Jeg er redd du må klare deg med meg.
Hør her, jeg er sikker på...
Jeg er sikker på at du er en bra lege. Du bare...
Du er ikke like mye min type. Ikke for å fornærme.
Jeg må nøye meg med å være Izzies type.
Så dere?
- Dere to? - Ja.
Så godt som. Du vet.
Gratulerer.
A, B, C, D...
Ekkelt.
E, F, G
Dette kunne ikke sugd noe verre...
Dr Yang?
- Dr. Webber. - Hva er den lukten?
Det er avføring. Babyavføring. Vi har hatt et uhell, sir.
Problemer med bleien?
- Ser ut som du har problemer. - Nei, sir.
Jeg har medisinsk grad fra... Stanford og doktorgrad fra Berkeley.
Jeg kan ta meg av bleien. Med mindre du vil.
Nei.
Det er greit.
Fortsett, du.
Fortsett.
- Kan vi stoppe et øyeblikk? - Klart.
Jeg kan gå.
- Rullestolen er bare protokoll. - Ja, vel...
Jeg bryr meg ikke om det lenger.
Jeg vil bare føle at kroppen min beveger seg.
Du tar prognosen din veldig bra.
Jeg tar det bra. Jeg er litt forelsket i prognosen min.
Den vekket meg. Den vekket ekteskapet mitt.
Jeg har gått i søvne i 15 år. Og nå... er jeg lys våken.
Jeg tar denne MRl-en for Kyle. Han er ikke klar til å gi slipp.
Men jeg og min aneurisme? Vi er gode venner.
- Hei, jeg har lett etter deg. - Hei. Se.
- Se på størrelsen på aneurismen. - Den er stor.
- Skal du operere? - Jeg er veldig interessert.
Vet du hvem Catherine Deneuve er?
Ja. Skuespillerinne. Fransk. Fin.
En av pasientene mine, mannen hennes, sa jeg så ut som henne.
Er ikke hun blond?
Jo, jeg... tror det. Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke.
Uansett...
- Du er opptatt. - Hadet.
Jeg er ikke bare nok et pent ansikt.
- Har det her oppe også. - Det sier du stadig.
Ja. Jeg kan sikkert... hundrevis av ord.
Virkelig? Hundrevis? Du er en skikkelig ekspert.
Au.
Vel, jeg liker å konkurrere.
Beise.
B-E-l-S-E.
- Det er 25 poeng. Takk. - Vent nå.
Du sa ikke at vi spilte Scrabble med grove ord.
- Nei. Bare du som har grove tanker. - De er stygge.
Det var du som skrev "beise".
Jeg snakket om vedlikehold, ikke sex.
Noen ganger er det...
vanskelig å gjette hvor du... står.
Hva mener du?
Alex.
Han sa noe om at dere...
er sammen.
Vel...
han hadde ingen rett til å si det.
Og dessuten er det ikke en gang sant, så...
Så dere er ikke sammen?
Nei. Jeg mener...
Ja, litt, men...
Ikke egentlig. Så...
Nei.
OK, vel, fint. Takk.
Takk for at du klargjorde det.
Denny, hva er det? Ikke få panikk. Bare prøv å puste. Anrop dr. Burke!
Bare prøv å puste.
Bare pust. Ta det rolig.
Han hadde akutt lungeødem.
Jeg byttet til nesiritid, startet milrinon og satt ham på BiPAP.
- God avgjørelse, Stevens. - God avgjørelse.
- Dårlig nytt, ikke sant? - Ikke bra.
Faktum er, Denny, du trenger nytt hjerte og tiden begynner å løpe ut.
Så... hva er bak dør nummer to?
Jeg vil sette inn en innretning for venstre hjertekammer.
En batteridrevet maskin som hjelper hjertet ditt med å pumpe.
Batteridrevet?
Jeg visste det. Dere prøver å gjøre meg til en robot.
Det er en del av deres onde plan om å ta over sykehuset.
Det er frem til transplantasjonen, Denny.
Det vil holde deg i live mens vi venter på ditt nye hjerte.
Så enkelt, hva?
- Ingen ulemper? - Det er noen risikoer.
Større skade på blodplatene og større blødning.
Hvis du velger hjelpeinnretningen,
må du bli på sykehuset til du får et donorhjerte.
Andre alternativer?
Jeg trenger tid til å tenke.
Ikke bruk for lang tid, Denny.
- Alltid glad for å bli anropt hit. - Anropte deg ikke for det.
Anropte du meg for å snakke?
Nei, jeg anropte deg for å rope.
Hvorfor snakket du til Denny om oss?
Snakker ikke du til Denny om personlige saker?
Ikke om sexlivet vårt, Alex! Det er mellom oss.
Vet ikke vennene dine at vi ligger sammen?
Sier du at du og Denny er venner?
- Jeg er ikke venn med pasientene. - Du er en tosk.
Du føler deg truet av ham. Det er derfor du gjorde det.
Du er legen hans og han er din halvdøde, snart heldøde, pasient.
Hvordan kan jeg føle meg truet av den fyren?
Jeg kan ikke tro at du sa det.
Noen må gjøre det.
Jeg skal få time for operasjon for din sønn. I mellomtiden
sender jeg Heath hjem med resept på hydrokodon
for å regulere smerten.
Jeg ser at det er et alvorlig brudd,
men det gjør ikke så vondt. Jeg takler dette.
Jeg foreslår dette: Vi setter en skinne på fingeren
så jeg får den inn i hansken, spiller i dag og så er jeg din.
- Du spiller ikke i dag! - Heath, moren din har rett.
Takk. Hørte du det? Jeg har rett.
- Moren din må være stolt. - Det kommer talentspeidere.
Jeg kan få et stipend i dag!
Hvis jeg tar av den bandasjen risikerer vi å skade fingeren din permanent.
Jeg skjønner, men beklager.
Vi kan ikke få fingeren din inn i en hanske i dag.
Det må være noe du kan gjøre. Jeg må spille.
Denne kampen er det jeg har trent til i hele mitt liv.
Det er sjansen min til å gå på college, fremtiden min.
Kjære, du kan gå på det åpne colleget.
Beklager.
- Det er noe dritt. - Ja.
Dr Montgomery-Shepherd.
- Er det min kones prøveresultater? - Det er det faktisk.
Det er ingen infeksjon.
Jeg skal ordne keisersnitt i ettermiddag.
Jeg skulle gå opp etter lunsj og fortelle henne.
- Mr Gibson... - Du ser ut som Catherine Deneuve.
Jeg snakker til deg om at konen din...
- skal føde ditt barn. - Jeg vet det.
Beklager. Får jeg lov?
Hør her, jeg mener ikke å fokusere på utseendet ditt.
Du virker snill, intelligent. Du er en lege.
Jeg mener ikke å objektivere eller plage deg på noen måte.
Jeg er vanligvis ikke så klønete, men...
Du er bare så usedvanlig vakker.
Jeg forstår det om en kvinne som deg ikke vil spise med meg.
Så... Vel, uansett.
Nei.
- Sikker? - Ja, bli. Det er greit.
Greit.
Skal du spise den desserten?
- Ta ham. - Bailey ga ham til deg.
Hun er bare i operasjonssalen i en halvtime til, maks en time.
- Ta ham. - Du er en løgner og du lukter oppkast.
Virkelig? For jeg synes det lukter bæsj av henne.
Dette er grunnen til at noen arter spiser sine små.
- Har du snakket med Meredith ennå? - I morgen skal jeg kjøpe en t-skjorte
hvor det står, "Slutt å spørre om Meredith".
Jeg skal ha den på til folk slutter å spørre meg.
Lhvertfall vil de ikke spørre deg om håret ditt.
Kom igjen. Meredith, stopp ham.
Hva skal jeg gjøre? Slå ham ned?
Han klippet håret sitt over vasken på badet mitt i dag.
Han er en god romkamerat. Du kan si hva som irriterer deg.
Han er ikke min rom... Det er derfor jeg ikke skulle gitt opp stedet mitt.
Han ville vært romkameraten vår hvis Meredith sa unnskyld.
Jeg har beklaget. Jeg har beklaget oppriktig.
Og vet dere hva?
Det tar to for å ta en dum seksuell avgjørelse. Så det.
Jeg savner at vi alle er venner.
- Kan vi ikke bare gå tilbake til det? - Vel...
Unnskyld meg. Jeg må sjekke en pasient.
Herlig.
Takk, Alex. Takk. Å, ja.
Ti still.
De har ikke rett til å være sinte.
- De har ikke noe med det å gjøre. - Enig.
Du vet ikke en gang hva jeg snakker om.
Du er sint på vennene dine som er sinte på deg.
Jeg hater dem. Virkelig.
Hva i all verden gjorde du?
Det sier jeg ikke.
Vet du, du suger som venn.
Vet Addison at vi er venner?
Fikk du Sylvia Bookers blodprøver tilbake?
Jeg går nå.
- Dr. Bailey? - Hva er det, Yang?
Han gråter.
La meg høre ham.
- Hva? - La meg høre babyen gråte.
Det er gråt nummer fire. Du må gi ham mat.
Herregud!
- Dobbeltløpt hva? - Dobbeltløpt bypass-operasjon.
Jeg skal bruke to skalparterier til å omdirigere blodstrømmen i hjernen
rundt aneurismen.
- Hvorfor har ingen andre nevnt dette? - Operasjonen utføres sjelden.
Jeg har utført én og jeg har sett på én.
Men jeg vil ikke underdrive risikoen.
- Risikoen? - Risikoen er at aneurismen
- brister på bordet. - Er det en sjanse for at det går?
Nei.
Ikke på tale.
Jeg drar og vi reiser til Europa.
Vi har alltid villet se det, aldri hatt tid.
Dette er tidspunktet. Vi drar. Det er det.
- Dr. Shepherd? Kan jeg få et ord? - Ja.
- Beklager om min kone fornærmet deg. - Nei. Ingen fornærmelse.
Jeg så henne ikke.
- Beklager? Jeg... - I 15 år så jeg henne ikke.
Da vi ble gift, var hun alt.
Et sted på veien sluttet jeg å legge merke til henne, sluttet å se henne.
Og etter at hun ble syk, er hun alt jeg ser.
Jeg hater at det måtte til. Jeg hater det og beklager det.
Men jeg elsker henne.
Og jeg vil ikke at hun...
Jeg vil ikke at min kone skal dø.
Snakk med henne. Dr Shepherd, vær så snill.
Jeg spiste lunsj med min pasients ektemann i dag.
Han ga meg oppmerksomhet, Miranda. I en hel halvtime.
Du fikser ikke problemene med mannen din
ved å spise med noen andre sin.
Jeg mener det.
Vær så snill, spis. Spis! Jeg bønnfaller deg om å spise.
Det er deilig mat. Deilig.
Bailey, bryst... melk.
- Mat, kom igjen! - Vel, se på deg.
- Synes du dette er morsomt? - Synes ikke du?
Vet du hva? Jeg kan ikke hjelpe deg.
Kan ikke hjelpe deg hvis du ikke vil spise.
Hvis du fortsetter å gråte...
Så spis.
Narturtalent. Har du nieser og nevøer?
- Babyer bare liker meg. - Du har riktig måte å være på.
- Fortsett med det. - Takk, sir.
Er ikke det Baileys baby? Han er så søt.
Hei der.
Jeg har ordnet Mercer-guttens operasjon i morgen. Blir du med?
Jeg blir med, på hva som helst.
- Jeg blir med. - Hvem er du?
Jeg er Cristina.
- Beklager. Jeg trenger bare én. - Vel, klart. Jeg blir med.
Og George? Dette er den siste invitasjonen fra meg.
Så... nå er det i dine hender.
- Seriøst? - Seriøst.
Bra. Tror du hun har en sofa du kan sove på?
Mrs Booker.
Jeg venter på mannen min. Han henter bilen.
Mrs Booker...
Jeg vet du er redd for operasjonen.
Nei. Jeg er ikke redd for den, for jeg skal ikke ha den.
Skal du ikke ha operasjonen på grunn av risikoen?
Jeg skal ikke ha den fordi...
fordi for første gang på 12 år, har jeg et flott ekteskap og et liv.
Og jeg vil leve det.
Du har noen uker.
Hvis operasjonen er vellykket,
ser du på mange tiår.
Jeg tror ikke du forstår.
Jeg er ikke gal og jeg vil ikke dø.
Jeg vil ikke gå tilbake til å være Kyles sengevarmer i flanellsnattkjole.
- Forstår du? - Ja, at du er lei av å avfinne deg.
Så la være.
Slåss.
Slåss for livet ditt, slåss for ekteskapet.
La meg operere.
Bestem deg nå for at du aldri vil avfinne deg igjen.
LVAD-en vil forhindre organsvekkelse,
la deg slutte med de fleste av medisinene
og gi hjertet ditt en velfortjent hvil.
Izzie.
Jeg bare...
Jeg er så trøtt.
Jeg forstår det.
Men LVAD-en gir også økte overlevelsessjanser
over konvensjonelle metoder, og du trenger...
Hei.
Å ha denne operasjonen...
betyr at jeg ikke får dra herfra.
Og du vet hvor mye jeg hater sykehus.
Jeg vet det.
Men som legen din, kan jeg ikke støtte noen annen avgjørelse.
Operasjonen gir deg mer tid, og vi trenger mer tid.
Vi?
Vi, legene dine...
trenger mer tid.
Og vi trenger mer tid.
Så... vil du være her?
Hver dag.
Og som en ekstrabonus, vil det virkelig irritere Alex.
Ja, det vil det.
- Heath. - Jeg sa jeg ikke kunne miste kampen.
Jeg scoret to mål, ett assist og det var speidere der!
- Hva gjorde du? - Skar av fingeren.
Det er OK. Jeg har den her så dere kan sy den på.
Det er dyp infeksjon i vevet her. Ikke bra.
Han sa han lærte å gjøre det på Internett.
Hvem lager sider om hvordan man kutter av fingeren?
Han har en lidenskap og ofret for det. Man må respektere det.
Nei... det må man ikke.
Takk. Han kuttet av fingeren sin.
En finger, beklager...
som ville ha blitt bra på noen måneder.
Noen ganger kan man ikke vente. Man vil at smerten skal gi seg.
Så man kutter den av. Slutt på problemet. Slutt på smerten.
Det gjør ikke... slutt på smerten.
Jeg mener, hvis det er så smertefullt...
til å begynne med, så selv om man kutter den av,
vil man alltid ha den... fantomsmerten.
Eksen din gjorde visst noe veldig kjipt.
- Sier du opp jobben din? - Garantert.
Og vi selger huset?
Og vi flytter til Paris og bruker opp sparepengene nå?
- Lover? - Jeg lover.
- Og, kjære? - Ja?
Hvis jeg dør...
Iov meg at du gjør det uansett.
Jeg lover.
Beklager. Dette er så langt du får gå.
Sylvia, ikke dø.
Jeg skal gjøre mitt beste.
Jeg matet ham. Herregud, det er bæsj over alt.
Vent.
- Sov videre, Cristina. - Bra.
Jeg vet du er sjefen min, og du kan ødelegge karrieren min
og gjøre livet mitt til et helvete og tortur og alt.
Men i fremtiden...
er jeg ikke barnevakt.
Greit.
Jeg leste at en pasients hjerte kan omforme seg
og så bli avvent fra LVAD-en.
Usannsynlig i Dennys tilfelle. Hjertet hans er for svakt.
Ville bare sjekke at det går bra med alle.
Alt er bra. Tusen takk.
Ja, nettopp... Takk.
Da du puttet din avkuttede finger i en møkkete, bakteriefylt hanske,
- pådro du deg en alvorlig infeksjon. - Hva?
Nei, Internett sa ingenting om infeksjon.
Vi visste ikke hvor dyp infeksjonen var før vi var der inne.
- Det var for stor vevskade. - Infeksjonen ble forårsaket
av en meticillin-resistent bakterie.
Den sprer seg. Vi er heldige om vi kan redde nok muskel
til at du får noen håndfunksjon.
Hva mener hun?
Du får kanskje aldri full kontroll over hånden igjen.
Nei. Det er feil.
Dere tar feil.
Ronnie Lott spilte for 49ers da han kuttet av fingeren sin.
Han kunne fortsatt spille. Jeg fant instruksene på Internett.
- Stakkars gutten min. - Stopp, de lyver!
De prøver å skremme meg.
Beklager. Virkelig, men...
hockey-karrieren din er over.
Mamma.
Mamma, de tar feil, ikke sant?
- Det må de. - Kjæreste.
Jeg fant instruksene på Internett.
Er det noen tegn på vasospasme eller blødning?
- Nei, det ser bra ut. - Så tror du de flytter til Paris?
Jeg håper det.
Det var utrolig.
Ja, ikke sant?
Jo.
Meredith...
Du vet at jeg tullet i morges?
Jeg mener, du kan fortelle meg om denne fryktelige greia.
Kom igjen, du kan snakke med meg.
Som en venn?
Som en venn.
Det er en linje mellom venner og "ikke"-venner.
Og hvis jeg forteller deg dette...
hvis jeg forteller deg dette fryktelige, må du reagere som min venn,
ikke som min "ikke"-venn.
Jeg kan gjøre det.
Greit, si hva som er galt, så sier jeg hvordan du fikser det.
- OK. Klar? - Jeg er klar.
Jeg lå meg George.
Og... det var en fryktelig tabbe.
Og nå har alt forandret seg.
Og jeg vet ikke hva jeg kan gjøre.
Jeg vet ikke en gang hvor jeg begynner, men jeg vet at jeg må. Og...
Si noe vennlig.
Du forteller ham det.
Du finner George og sier unnskyld.
Det er det alle sier, men han vil ikke høre.
Få ham til å høre. Fortell ham.
Fortell ham igjen og igjen og igjen til han hører.
Hvordan gjør jeg det?
Du gjør det jeg gjør.
Bruk heisen.
Du er fanget.
Og du trenger ikke snakke.
Jeg kan snakke.
George,
Jeg er virkelig, veldig, inderlig lei meg.
Ingen unnskyldninger.
Jeg er bare lei meg.
Jeg vet at du skal gå ut av heisen og ikke se deg tilbake.
Jeg vet det, men, George, vi er venner, ordentlige venner.
Det betyr at uansett hvor lenge det tar,
når du endelig bestemmer deg for å snu deg, er jeg fortsatt her.
Som leger, som venner, som mennesker,
prøver vi å gjøre vårt beste.
Hei.
- Skulle du ikke vært et sted? - Jo.
Jo, jeg er der.
Men verden er full av uventede vendinger.
Og når du akkurat har begynt å bli stø på beina,
beveger bakken på seg
og får deg til å ramle.
Hvis du er heldig får du bare et kjøttsår,
noe som kan dekkes av et plaster.
- Hei. - Hei.
Men noen sår er dypere enn de først virker som,
og trenger mer enn bare en rask løsning.
Hva?
Jeg var likegyldig.
Du vet, i New York før Mark.
Jeg var likegyldig mot deg.
Ja.
Jeg var fraværende.
Ja.
Jeg har delvis skyld i det som skjedde med ekteskapet vårt.
Ja.
Jeg beklager.
Jeg jobber med det.
Med noen sår
må man rive av plasteret,
la dem puste,
og gi dem tid... til å gro.